9 cupluri tragice ale istoriei. Ce s-a ales de povestea lor de dragoste
Istoria este punctată de iubiri incredibile, legitime sau nu, cunoscând pasiune și dramă din care ne putem inspira zilnic. Căsătorite sau ilegale, multe cupluri au cunoscut dragostea, gloria, divorțul, exilul, închisoarea sau chiar moartea.
Cupluri tragice ale istoriei. Cum a luat naștere povestea lor de dragoste și ce s-a ales de ea
Scriitorii, pictorii, muzicienii, scenariștii au fost primii care au tratat povestea de dragoste cu sfârșit tragic a multor cupluri celebre care au rămas în memoria omenirii întregi.
Tristan și Isolda
Volumul „Din marile legende ale lumii”, de Alexandru Mitru cuprinde, printre altele, și legenda „Tristan și Isolda”. Tristan, fiu de rege, după moartea tatălui, este crescut de unchiul său regele Marc. După lupta cu uriașul Morholt, din Cornwal, Tristan este rănit de sulița acestuia. Hotărăște să plece pe mare pentru a-și căuta sfârșitul. Numai că este găsit și vindecat de o fată frumoasă numită Isolda.
Alte legende amintesc că soția lui Tristan când și-a auzit soțul vorbind despre cine urma să-l vindece (Isolda, cea care venea pe corabie) a înțeles sentimentele lui pentru ea. Din gelozie, și-a mințit bărbatul țintuit la pat, incapabil să se ridice ca să vadă culoarea vălurilor. Disperat de tristețe și crezând că iubita lui l-a abandonat, Tristan a murit de boală și durere în câteva clipe.
Când Isolda a aflat de moartea lui a cedat și ea. Cei doi îndrăgostiți cu o soartă tragică au fost aduși în Cornwall pentru a fi îngropați unul lângă altul în vârful unui munte.
Din mormântul lui Tristan a crescut o viță de vie. Din cel al Isoldei o tufă de trandafiri. Se spune că cele două plante cresc încă înfășurate una în jurul celeilalte și că, dacă încerci să le tai, vor crește înapoi.
Scriitorul francez Jean des Cars, istoricul marilor dinastii europene și unul dintre cei mai iluștri reprezentanți ai acestora, cu talentul de povestitor care l-a făcut celebru, ne prezintă viața celor mai cunoscute cupluri tragice din istorie.
Printre numeroasele sale succese se găsesc: Ludwig al II-lea al Bavariei sau Regele nebun, Sissi, împărăteasa Austriei, Saga dinastiei Romanov, Sceptrul și Sângele, Regina Elisabeta a II-a etc.
De la Ludovic al XVI-lea și Marie-Antoinette până la șahul Iranului, Jean des Cars aduce în prim-plan iubirile regelui, reginei, împăratului, împărătesei care au cunoscut durerile pasiunii și tragedia istoriei.
Cleopatra și Marc Antoniu
Ultima regină a Egiptului, cunoscută pentru frumusețea și inteligența ei, Cleopatra, l-a sedus pe generalul roman Marcus Antonius. Acesta este începutul unei minunate povești de dragoste. Povestea de iubire dintre Cleopatra și Antoniu a fost punctată de sărbători somptuoase și sărbători grandioase. Un „carpe diem”, din care am putea să ne inspirăm cu plăcere.
Dar, în septembrie 30 î.Hr., în timp ce Egiptul a suferit atacul flotei lui Octavian, generalul Marcus Antonius crezând că a murit Cleopatra se înjunghie cu sabia. Descoperindu-l mort, în disperare, Cleopatra se lasă mușcată de un șarpe și preferă la rându-i să moară.
Romeo și Julieta
Cuplul mitic, imortalizat în opera lui William Shakespeare, duce cititorii pe străzile din Verona, pentru a întâlni două familii dușmani de moarte, Montagues și Capuleți. Tinerii îndrăgostiți, din cele două clanuri, Romeo și Julieta, se vor reuni doar în moarte. Soarta lor tragică va pune capăt dezbinării dintre cele două familii.
Shah Jahan și Mumtaz Mahal
În Agra din India, găsim cel mai frumos simbol al iubirii, Taj Mahal. Un mausoleu construit de împăratul Shah Jahan în memoria regretatei sale soții Mumtaz Mahal. Adăpostește și astăzi mormintele celor doi îndrăgostiți, uniți astfel pentru totdeauna.
Paul și Virginia
Reprezintă povestea tragică a doi îndrăgostiți care au crescut împreună pe insula Mauritius. Despărțiți în adolescență, din cauza dragostei lor în devenire și a diferenței sociale, moartea le va pecetlui definitiv despărțirea. Când Virginia se întoarce pe insulă va pieri într-un naufragiu sub ochii lui Pavel care va muri de durere.
Edward al VIII-lea și Wallis Simpsons
Fără povestea de dragoste care-i unește pe Edward al VIII-lea și Wallis Simpsons, istoria Regatului Unit ar fi putut urma un alt drum. Coroana s-a opus cu înverșunare acestei povești. Wallis Simpsons era în proces de divorț, deși divorțase anterior de primul ei soț. Un trecut care a zguduit regatul. Din dragoste pentru frumusețea ei, monarhul a preferat să abdice decât să fie nevoit să o părăsească.
Maximilian și Charlotte de Mexic
Maximilian I a luat o serie de măsuri liberale. A interzis obligarea copiilor să muncească, a încercat să se împace cu Benito Juarez, căruia i-a oferit postul de prim-ministru, dar acesta a refuzat. A urmat un război devastator, soldat cu înfrângerea trupelor imperiale.
Luat prizonier, curte marțială l-a condamnat la moarte. Închis în mănăstirea capucinilor, împăratul Maximilian a primit, cu acea indiferență pe care o dă suferința extremă, înștiințarea condamnării sale la moarte. Mai mult, pune la cale, cu ajutorul prințului Salm, o promovare în ordinul Nobilimii. Ii scrie sotiei sale:
„Draga mea Charlotte, mi-ai luat fericirea și sufletul cu tine. De ce nu te-am ascultat?… Aștept moartea ca îngerul eliberării. Mor fără agonie. Voi cădea cu glorie ca un soldat, ca un rege învins. Dacă nu ai puterea să suporti atâta suferință, dacă în curând Dumnezeu te întoarce la mine, îi voi binecuvânta mâna… Adio. Sărmanul tău Maximilian”.
Pedeapsa cu moartea a fost executată în trei ore. Maximilian îşi recăpătase tot calmul şi măreţia. A cerut o singură favoare: să fie ucis singur. I s-a refuzat. El a împărțit câte o uncie de aur fiecăruia dintre soldații din cele trei trupe de execuție. Pictura lui Manet a imortalizat scena. Împăratul a căzut, într-o haină neagră, lovit de șase gloanțe, în umbra steagului roșu, galben și verde.
A fost dus la Viena și îngropat în Cripta Capucinilor, pe 20 ianuarie 1867. Memoria sa este onorată încă de monarhiștii mexicani, care se întâlnesc în fiecare an pentru a se ruga pentru sufletul împăratului.
Charlotte pentru timp scurt a fost împărăteasa din Mexic (1864-1867). O boală mintală gravă i s-a provocat după ce soțul ei nu a mai condus în Mexic. A murit pe 19 ianuarie 1927, în castelul Bouchout. În timpul primului război mondial împăratul german a protejat castelul de la Bouchout. Acolo, noaptea era auzită cântând singură imnul mexican. A închis pianul ca un sicriu, pronunțând aceste cuvinte care rezumă întreaga ei viață: „O mare căsătorie… și apoi, nebunia”.
Ines de Castro şi Regele Pedro
Dacă există o poveste de dragoste care a marcat istoria Portugaliei, aceea este a iubirii interzise dintre infantul D. Pedro și Ines de Castro, doamna de companie a soției sale D. Constanca Manuel. În pofida căsătoriei, infantul a aranjat întâlniri romantice cu Ines în grădinile din Quinta das Lagrimas. După moartea soției, în 1345, D. Pedro a început să locuiască cu Ines în Pacos de Santa Clara, în Coimbra, împreună cu cei trei copii ai lor.
Ines a ajuns să se confrunte cu regele D. Alfonso al IV-lea, tatăl său, ce a condamnat vehement legătura și a provocat dezaprobare totală din partea curții și a poporului.
Pănă la urmă D. Alfonso a asasinat-o pe Ines de Castro în 1355. Înnebunit de durere, Pedro a condus o revoltă împotriva tatălui acesteia. În 1357 și-a asumat coroana, a ordonat arestarea și moartea asasinilor lui Ines, smulgându-le inimile. Astfel și-a atras porecla de Crud.
Totodată, Pedro a reușit să impună și recunoașterea lui Ines de Castro ca regină a Portugaliei. În 1360, a ordonat transferul trupului la Mănăstirea Regală din Alcobaca. Acolo a construit două morminte spre a se odihni pentru totdeauna alături de iubirea eternă.
Paris și Elena din Troia
În legenda greacă, Elena era cea mai frumoasă femeie a Greciei și cauza indirectă a Războiului Troian. Pețitorii Elenei, inclusiv Ulise, au venit din toate părțile Greciei. Dintre toți, ea l-a ales pe Menelaus, fratele mai mic al lui Agamemnon. În timpul unei absențe a acestuia, Elena a fugit în Troia cu Paris, fiul regelui Priam, fapt care a dus în cele din urmă la războiul troian. Când Paris a fost ucis Elena s-ar fi căsătorit cu fratele lui, Deiphobus, pe care l-a trădat lui Menelaus odată ce Troia a fost capturată.
După unii, Menelaus și Elena s-au întors apoi în Sparta, unde au trăit fericiți până la moartea lor. Alții susțin că Elena ar fi fugit în Asia Mică. Povestea lor este descrisă de marele Homer în epopeea „Iliada”.