Suntem obișnuiți să vedem stele căzătoare de la suprafața Pământului. În astfel de cazuri, o dâră luminoasă ca o lance traversează o secțiune a cerului. Totuși, cum se vede de sus acest fenomen? Recent, a fost publicată o fotografie impresionantă, realizată din spațiu, mai exact de pe Stația Spațială Internațională (ISS), care arată urma luminoasă a unei stele căzătoare care coboară prin atmosfera Pământului.
Steaua căzătoare este „un nume comun, deși inexact, pentru un meteorit” adică o rocă spațială care se ciocnește cu atmosfera Pământului, spune Edwin Charles Krupp, astronom și director al Observatorului Griffith din Los Angeles.
Aceste stele sunt manifestarea vizuală a unor mici pietricele care s-au desprins din asteroizi, comete sau alte stele și care sunt acum arse de căldura intensă generată de frecarea cu atmosfera în timp ce cad prin ea spre suprafața planetei noastre.
[rssfeed id='1612173855' template='list' posts=2]De regulă, aceste obiecte mici sunt distruse în timpul coborârii și nu se produce niciun impact cu suprafața. Obiectele sau părțile de obiecte care sunt suficient de puternice pentru a nu se dezintegra în atmosferă și care se ciocnesc de suprafață se numesc meteoriți. O mare parte din acest material provine din centura de asteroizi dintre Marte și Jupiter.
Meteoriții care sunt numiți stele căzătoare apar ca „o străfulgerare de lumină” pentru cei care observă cerul, explică Krupp. Această lumină este urma vizibilă a gazelor din atmosfera superioară a Pământului care sunt încălzite până la incandescență de trecerea cu mare viteză a unui meteoroid, sau a unei particule meteorice, care interceptează planeta noastră.
În timpul călătoriei lor prin spațiu, aceste mici fragmente, de obicei provenite de la asteroizi sau comete, călătoresc adesea în „fluxuri” care urmează o traiectorie orbitală din care se poate deduce uneori orbita stelei din care s-au desprins. Un punct de pe orbita lor aduce periodic astfel de seturi de „resturi” în apropierea Pământului, acesta fiind și motivul pentru care ploile de stele căzătoare sunt generate în anumite perioade ale anului.
„Meteoriții apar tot timpul pe Pământ, dar sunt văzuți doar noaptea. Majoritatea resturilor extraterestre care ajung în atmosferă sunt foarte mici, de obicei de mărimea unui grăunte de nisip”, a mai spus Krupp.
Numărul de meteoriți vizibili cu ochiul liber pe un cer întunecat într-o perioadă de 24 de ore pe Pământ este estimat la 25 de milioane, potrivit unui raport al Universității din Oregon. Cu toate acestea, sunt interceptate și multe particule mai mici care sunt prea slabe pentru a fi detectate cu ochiul liber.
Există perioade în timpul anului în care oamenii au cele mai multe șanse să vadă stele căzătoare. Ploile de meteoriți, care se produc atunci când Pământul trece anual prin „inelul persistent de resturi aruncate de o cometă”, oferă pasionaților o șansă mult mai mare de a vedea mai multe stele căzătoare deodată.
Aceste tipuri de evenimente astronomice pot fi bine anticipate, datorită fiabilității orbitei Pământului în jurul Soarelui. De exemplu, ploaia de meteoriți Perseide, care atinge deseori punctul culminant în luna august, poate arunca pe Pământ între 50 și 100 de meteoriți vizibili pe oră. Steaua căzătoare din imaginea de mai jos aparține ploii de meteoriți Perseide. Resturile care dau naștere Perseidelor au căzut din cometa Swift-Tuttle.
Pentru a vedea o stea căzătoare de la sol este important să găsești o locație întunecată, departe de orașe, unde poți vedea perfect cerul nopții.
Sursa: muyinteresante.es